Antingen finns sakerna till på ett visst sätt eller inte.
Dagens färg, hur det kändes att vara barn.
Saltvatten på ens solbrända ben.
Ibland är vattnet gult. Ibland är det rött.
Dagens färg beror på hur man minns den.
Jag berättar inte historien precis som den hände.
Jag berättar den, så som jag minns den.
Hjälp!
Vad heter du?
Viska. Vad heter du?
- Finn. - Och efternamnet?
- Bell. - Var bor du?
- Nära piren. - Finns det verktyg där?
Vet du vad en bultsax är? Vet du eller inte?
Jag vet ditt namn. Var du bor. Jag skall filea dig som en fisk.
Jag river ut dina inälvor, och tvingar dig att äta dem.
Kom hit imorgon vid gryningen.
Med en bultsax och mat, annars slår jag ihjäl dig.
Jag dödar dig om du skvallrar till någon.
- Till dina föräldrar... - De är döda.
Om du skvallrar är ditt eget skrik det sista du hör.
- Är det du, Joe? - Skrämde jag dig?
- Var du till havs idag? - Jag fick sol men ingen fisk.
Jag lade ryssjor precis som alla andra.
- Vart har du så bråttom? - Jag måste göra läxorna.
Maggie är på dåligt humör, så var försiktig.
- Kommer du hem snart? - Om en timme.
Gör läxorna, så far vi till Carvel's.
Och sov gott... Vi skall rensa en trädgård imorgon.
- Joe... - Ja?
Det var inget.
Du, Finn!
Hur röker man svärdfisk?
Sticker den i munnen och tänder eld på stjärten.
Vi ses senare.
Jag uppfostrades ganska fritt av min syster Maggie.
Joe var hennes pojkvän.
Stora fiskefartyg förbjöds det året och vi var fattiga.
Vi levde på det Joe tjänade på fisket och trädgårdsjobben.
Kom hit!
Är du ensam?
- Är du döv? Är du ensam? - Nej.
Inte ensam eller inte döv? Hit med den.
Jag hämtade något som du kan dricka.
Jag hämtade de här också.
- Vad är det här? P-piller? - Och det här med.
Panodil. Det var bättre.
Nåt mer?
Biter du på naglarna?
Det är en dålig vana.
Folk säger att ögonen är själens spegel. Struntprat.
Händerna. Det är på dem man känner igen en gentleman.
Då går vi.
Kom då.
- Stig in i båten. - Min farbror...
Honom skiter jag i. Stig in i båten.
Ta ankaret.
Håll käft och stig ombord.
- Vart är vi på väg? - Mexico.
Polisbåt.
Stanna!
Är allt i sin ordning?
- Vart är du på väg? - Ingenstans.
En dam från Cat Cay såg en flotte här ute igår.
Det var en man i fångdräkt på den. Har du sett något?
Bind fast trossen, så bogserar vi hem dig.
Och så var det med den saken.
Kanske har ni upplevt något liknande och aldrig berättat om det.
Kanske har ni upplevt något så stort som ni aldrig varit med om igen.
Stället som tiden glömde. Nora Driggers Dinsmoor.
Vänta här. Jag ska höra efter vad vi skall göra.
- Får jag se mig omkring? - Nej. Stanna kvar här.
Gudarna vet vad som finns i buskaget.
Nora Driggers Dinsmoor, vikens rikaste kvinna-
- miste förståndet för 30 år sedan, då hennes förlovade-
- lämnade henne vid altaret.
Vad heter du?
Finn.
Finn!
Vi är klara här. Hon stack 500 dollar under dörren.
”Till bensin.” Konstigt.
- Vad är det? - Inget. Får jag sitta framme?
Ja, men inte för nära. Du luktar skit.
Gör jag det?
- Du har nog ringt fel... - Du gissar aldrig var vi har varit.
Ja, men... Har han gjort något dumt?
Det gör jag gärna.
Det låter väldigt...
Det är klart.
Klockan 3. Denna lördag? Tusen tack.
- Du gissar aldrig var vi har varit. - Det var Nora Driggers Dinsmoor.
Jag sa ju att det var för bra för att vara sant.
- Vill hon ha sina pengar tillbaka? - Hon vill ha Finn.
Statens rikaste kvinna ringde till mig-
- och vill att min lillebror leker med hennes systerdotter.
Den gamla haggan gillade dig. Han är en gosig kille.
Vem vet varför? Det är ju jättebra.
Hur visste hon... Dinsmoor träffade aldrig Finn.
Hon öppnade inte dörren. Hon gav mig de här.
Vad är det med dig, Joe?
Trivs du med att bo här? Bland alla döda människor?
Vad är det för fel på människorna?
Jag är trött på att ösa pengar på din båt.
De konfiskerade näten. Det kan jag inte rå för.
Fången som rymde, Arthur Lustig fångades i natt.
Så slutade den fyra dagar långa jakten på Lustig-
- som blev dömd för mordet på Gene Valiente.
Den berömda maffiabossen Valiente sköts i sitt hem förra julen.
Lustig förs tillbaka till dödscellen där han avrättas den 16 mars.
Du ser bra ut.
- Luktar jag? - Du luktar rent.
Tedags.
Och var artig. Säg ”ja, frun, nej, frun”.
- Är det okej med dig? - Ja, det är det. Gå bara.
Säg ”får jag be om”, och sådant.
Jaha, trädgårdsmästaren.
Golvet är kopierat från Alhambra-palatset i Spanien.
Taket är förgyllt med äkta guld.
Det är precis som de tusen vingarnas tak i Accademia i Venedig.
Ingen hade sett miss Dinsmoor på åratal.
Jag hörde att hon var galen.
- Stig in. - Kommer du inte med?
Men ingen kunde ana hur galen.
Hennes rum luktade vissna blommor och kattpiss.
Vem är du?
- Vad gör du i mitt sovrum? - Jag vet inte.
Ge mig din hand.
- Vad känner du? - Ert bröst.
Mitt hjärta. Det är krossat.
- Känner du det? - Nej, jag är ledsen.
Tabby, stick.
Så stor den är. Den största katten jag har sett.
- Vad äter den? - Andra katter.
Sätt igång.
Dansa.
Du skall dansa för mig. Du är här för att underhålla mig.
Pony, foxtrot, frug, Philly dog, fandango. Vad som helst.
Kan inte. Jag är ledsen, frun.
Kan du inte? ”Jag är ledsen, frun?”
Eller vill du inte? Dansa då!
Stick iväg.
Vänta... Jag kan teckna.
Du kan ta mitt läppstift och ögonpenna från bordet.
Estella?
- Är teet klart? - Du får sitta modell för ett porträtt.
- Vem målar det? - Den här pojken.
Trädgårdsmästaren? Jag går till mitt rum.
Sätt dig.
Och du får sitta hos mig.
Är hon inte vacker? En ung gudinna.
Tala inte om mig i gossens närvaro.
Vad tycker du om henne? Viska det i mitt öra.
Jag tycker att hon är snobbig.
Nåt mer?
Jag tycker att hon är söt.
Nåt mer?
Jag tror inte att hon gillar mig.
Men du älskar henne. Hon kommer att krossa ditt hjärta.
Det är tragiskt. Du älskar henne redan.
Trots att jag kan garantera att hon kommer att såra dig djupt...
...trånar du ständigt efter henne.
Är inte kärleken underbar?
Jag vill gärna gå nu.
- Är du färdig? - Helst innan jag blir tonåring.
Får jag gå nu?
Har du lust att komma tillbaka?
Vill du träffa Estella igen?
Ja.
Den är till dig, min älskling.
De rikas sätt och min längtan fick sin början den dagen...
Att måla för de rika, att ha deras frihet, att älska Estella.
Ting, som inte kan uppnås.
Ge detta till din förmyndare.
Är du snäll och visar ut Finn.
Vill du dricka?
Det är inte gift.
Ni minns det. Ni minns hur det kändes.
Så gick jag hem för att teckna det.
Jag åker till jobbet nu. Vad skall du göra innan du lägger dig?
Borsta tänderna.
Vackert, Finn.
Fortsätt med det.
Maggie tog avsked den kvällen. Hon kom aldrig tillbaka.
Vi ses när du vaknar.
Joe tog hand om mig. Vi talade aldrig om det.
Jag fortsatte att besöka Paradiso Perduto varje lördag.
Dinsmoors pengar gick till målarfärger och penslar.
Och så var det Estella.
Le.
Låt bli att le då.
Känn den!
Underbart! Känn det i kroppen.
- Vart är du på väg, älskling? - Ska på fest hos Rewalds.
Lane Rewald? En drink till så kan vi äta honom.
Hans son, Carl Rewald. Carl dricker inte.
Hela familjen är alkoholister. Vem är din kavaljer?
- Vi lever på 80-talet... - Jag kan gå med dig.
Just det. Finn skulle vara en strålande kavaljer.
- Åh, gud. - Då är det avgjort.
Okej, möt mig där. 1115 North Ocean.
- Klä dig i smoking. - Hur mycket tid har du?
Ingen alls! Jag är försenad.
Den borde duga.
- Det är en damkavaj. - Håll den knäppt, så märker ingen.
- Var hittade du den? - Den är Maggies.
En av de få saker hon lämnade kvar.
Kom hit.
- Har du pengar? - Ja, tillräckligt.
- Är du nervös? - Ja, en smula.
Var bara dig själv.
Ha så roligt.
- Ni står inte med på listan. - Tittade ni efter Dinsmoor?
Ja. Ert namn finns inte på listan. Bäst att ni ger er iväg, tack.
Kör du mig härifrån?
- Vart vill du åka? - Hem till dig?
Okej. Då åker vi.
Lampan är från de tusen vingarnas tak i Venedig.
Joe är inte hemma. Han är säkert ute och spelar domino.
- Är det här ditt rum? - Ja
Jag trodde inte att jag skulle få besök.
Du tecknar fortfarande.
Ett par av mina teckningar finns i Washington Federal.
I banken?
Du måste åka till New York. Det är konstvärldens navel.
Om du stannar här så får du måla kokosnötter för turister.
- När målade du det här? - För en tid sedan.
Jag bär inte mitt hår på det viset längre.
Det borde du göra.
Tycker du om mitt hår på det viset?
Vad annat tycker du om?
Hur kommer det sig att vi träffas varje vecka-
- men har aldrig gjort något tillsammans?
- Gått på bio eller något. - Du har aldrig bett mig.
Och om jag hade?
Jag är ju här nu.
- Sällskapar du med någon? - I detta ögonblick?
- Nej, jag menar... - En varaktig pojkvän?
Nej.
Du kan få vem som helst.
Ingen brådska.
Och du då?
- Vad är det? - Inget.
- Det är sent. Vad är klockan? - 10.30. Vart är du på väg?
Jag måste hem. Jag har massor att göra.
Stanna kvar.
Jag reser till Frankrike imorgon.
Jag kan inte franska.
Så synd.
Estella?
Ursäkta mig... Har ni sett Estella?
Dinsmoor var ännu konstigare än normalt.
Men jag måste träffa Estella.
Jag kommer aldrig hit.
Vet du varför? För 26 år sedan litade jag på någon.
Jag höll vid min dygd. Jag var en jungfru.
Det är underligt.
Jag blev uppfostrad så.
Vilket slags kräk stjäl en dylik gåva, ens tillit?
Utnyttjar en 42-årig kvinna.
Vem låter kvinnan vänta förgäves?
Män gör det.
Därför måste männen betala för det, inte sant?
Män kommer att tråna efter Estella.
- Vet ni var hon är? - Ja, hon kommer att krossa dem.
När hon återvänder skär hon igenom dem som en varm kniv genom smör.
- Återvänder? - Min käre gosse...
Visste du inte det?
Estella går på skola utomlands. Schweiz i två år, sedan Paris.
Tog hon inte farväl?
Hon glömde det säkert.
Vi ses nästa vecka, raring.
Det gick sju år.
Jag slutade att besöka Paradiso Perduto.
Jag slutade att måla.
Jag slängde fantasin och de rika ifrån mig-
- och den gudomliga flickan som inte ville ha mig.
Det skulle inte få hända igen. Jag hade genomskådat det.
Jag valde att bli vuxen.
Det här är Jerry Ragno.
Mr. Ragno är advokat i Miami.
Och New York. Vi har kontor på Manhattan.
Min klient har gett mig uppgiften att förverkliga dina drömmar.
Jaså? En viss dröm eller allihopa?
- Har du haft utställningar? - Nej.
En målning hängde i banken.
Det var för åtta år sedan. Jag har slutat med det.
Jag förstår inte vad det här handlar om.
Vad säger du om en solo-utställning i Thrall Gallery?
Min klient Erica Thrall önskar en utställning i New York.
Har du skickat diabilder av dina verk till henne?
Säkert. Jag skickade massor av diabilder i high school.
En flygbiljett till New York och 1000 dollar till utgifter.
Jag beklagar, de är i hundradollars sedlar.
Pengarna är inte problemet. Jag målar bara inte längre.
Vem angick det, vad jag gjorde med mitt liv?
Vem hade rett ut mitt liv? Jag själv.
Jag stod vid rodret. Jag hade allt jag önskade mig.
- Miss Dinsmoor? - Cocktails, Thomas?
Nej, det är jag. Finn.
Du kom för Estellas skull. Hon har snört in dig, inte sant?
Jag kom hit för att fråga er en sak.
Efter tio år av tystnad, inga besök kommer du för att förhöra mig.
Jag är ledsen. Det har hänt så mycket.
Jag vet vad som hände. Ditt livs kärlek övergav dig.
Det gör ont, eller hur? Kom närmare.
Jag bytte hårfärg till rött.
- Jag ser det. Snyggt. - Och du då?
Du har blivit vuxen. En riktig man.
En advokat som heter Ragno besökte mig.
- Spindeln. - Känner ni honom?
"Ragno" betyder ”spindel” på italienska. Du måste lära dig språk.
Han säger att ett galleri i New York vill ställa ut mina verk.
Teckna kan du. Du dansar dåligt, men teckna kan du.
Vet ni något om det här?
Estella är i New York.
Jag tvivlar på att vi kommer att träffas där.
- Du tar alltså farväl? - Tycker ni att jag borde?
Jag minns hur jag såg dig genom fönstret.
En skrämd liten mus som sprang genom min trädgård-
- och in genom huvudingången.
Nu öppnar sig en annan dörr. Vad gör musen nu?
Jag förväntar mig en inbjudan.
- Ursäkta? - Till vernissagen, din utställning.
Vilket slags plan åker du med?
- Med jumbo eller 767. - Vet inte. Bara den inte faller.
Du borde stiga ombord.
Men om jag åker dit och inte klarar mig?
Inget är svårare än att få sin stora chans.
Det har jag iallafall hört.
Taxi!
Kan du växla en dollar? Skit ner dig!
Där var jag då.
Min okända välgörare miss Dinsmoor, hade skickat mig till New York-
- för att teckna, få flickan och få allt.
Jag såg ut över storstaden som hade allt-
- och som erbjöd allt, och allt var mitt.
God morgon, älskling.
Har du fortfarande Picasson? Den röda och gröna?
Bra, för jag har en potentiell köpare.
Det kan jag inte avslöja. Bara Picasson.
Dina verk? Det är nu du skall visa mig dina verk.
- Jag sa att jag inte har några. - Bäst att sätta igång då.
- Upp med den. - Har ni sett mina diabilder?
Jag gav Keith Haring en utställning p.g.a. ett klotter. Det gick fint.
Vilka målningar tyckte ni om?
Jag såg något, potential. Och nu är du här.
Det är din sak vad du gör.
Stanna och måla, lek turist eller res hem. Valet är ditt.
Men det är alltid ett nöje att träffa unga konstnärer.
Jag skall göra det.
Jag skall måla porträtten.
Strålande. Ring till Marcy när du har något att visa.
Jag kunde fortfarande teckna. Jag hade inte tappat taget-
- trots att jag hade försummat det. Det var en gåva.
Allt annat var mindre äkta.
Vad betyder det att avbilda världen?
Men när det lyckas känner vi igen oss själva-
- och varandra. Vi känner igen det som oförtjänt kärlek.
Du dreglar.
- Finn Bell i New York. - Just det.
Jag trodde jag såg dig i julas, på Fifth Avenue. Rent kaos.
Det var inte jag. Jag har inte varit här länge.
Nu när jag ser dig, så var den killen större.
- Större? - Fetare.
- Och han hade långt hår. - Och du trodde att det var jag?
- Jag har inte sett dig på åratal. - Det var ett tag sen.
Och nu är vi här.
- Jag måste gå. - Vänta. Vi kanske kan...
Vi ses imorgon på The Borough Club. Jag skall träffa några vänner.
Om du har tid, alltså.
Jag har tid.
Jag är glad att du är här.
Det var en gång två framstående konstnärer. Två verkliga genier.
En dag målade en av dem i skogen.
Och där såg han en liten hund, som grät och hade gått vilse.
Vi säger att det var en valp.
Han kunde inte koncentrera sig, så han tog valpen med till staden-
- för att hitta dess ägare, som visade sig vara kungarikets prins.
Han var evigt tacksam och ytterst välbärgad.
Konstnärens namn var Michelangelo. Det är en sann historia.
Den andra konstnären känner man inte till för att han försvann.
Får man röka?
Det är din sista.
Är du också från Florida?
- Alla här är från Florida. - Inte jag. Jag hatar Florida.
Finn var faktiskt min barndoms... Vad var du egentligen?
Han var min första kärlek.
Så kan man säga.
Han målade ett vackert porträtt av mig, då jag var tio år gammal.
Jag har också suttit modell en gång.
Du låg med De Kooning, än sen?
- Jag vill gärna måla dig igen. - Vill du det?
Jag vill måla ett porträtt av dig.
Vad säger du, älskling?
Jag?
Tar du betalt per tum eller per timme?
Hur prissätter du dina verk?
Per kvadratmeter eller den tid det tar att utföra...
...konstverket?
Jag har faktiskt aldrig sålt mina tavlor.
Ursäkta mig, sir.
Ni har klubbens jacka på er. Här är er jacka.
- Vad gör du här? - Ville du inte måla mig?
Du har sovit hela dagen. Nu skall det arbetas.
Vill du att jag målar dig nu?
Hur kom du in? Släppte de in dig bara?
Säkerheten är inte den bästa här.
- Skall jag sitta eller stå? - Båda. Hur som helst.
Sitt.
Jag måste gå.
Jag skall på middag om en timme, och jag ser fruktansvärd ut.
- Vad håller du på med? - Du glömde skorna.
Hur är det att vara helt känslolös?
Stick åt helvete!
Låt oss säga att det var en liten flicka.
Och så långt hon minns hade hon lärt sig att frukta...
Låt oss säga att hon lärde sig att frukta dagsljuset.
Hon lärde sig att ljuset var en fiende. Att det ville skada henne.
En solig dag ber du henne att komma ut och leka, men hon säger nej.
Då kan du väl inte vara arg på henne?
Jag känner den flickan och såg ljuset i hennes ögon.
Säg vad du vill, men jag ser det fortfarande.
Vi är som vi är. Människor ändras inte.
Ja, vad? Ett ögonblick.
Hej, Finn.
- Walter. - Ja, det vet jag.
Är det här en dålig tidpunkt?
- Jag kan... - Nej, kom in bara.
- Säkert? - Ja, kom in.
- Vad gör du här?
Estella sade att hon hade suttit modell för dig.
Jag blev nyfiken.
- Du är verkligen bra. - Tack. Motivet var bra.
Det kan man säga.
Hon är otrolig.
- Jag måste vara galen. - Varför?
Jag riskerar att mista henne. Herregud, se på det där.
Och ändå kan jag inte binda mig. Sjukt, eller hur?
Du ser inte ut som en galning.
Jag känner mig som en dykare i Acapulco.
Jag står vid kanten och skall dyka. Vattenståndet är högt.
Jag tror att din väninna Estella försöker skaka mig.
- Vad menar du? - Porträtten, dig. Det är hennes...
- charmerande sätt att försöka väcka mig.
Men jag förstår henne. Jag slösar tid.
Jag är ledsen att du blev inblandad i detta.
Jag är säker att hon inte ville såra dig.
Jag vet att hon tycker verkligen om dig.
Hon är bara sådan.
Men jag älskar henne.
Du har känt henne längre än jag har. Har du några råd?
Vad tycker du att jag bör göra angående mig och Estella?
Jag tror att ni är skapade för varandra.
Tack.
Nu skall jag inte störa dig längre. Det var snällt att du talade med mig.
Jag ser framemot din utställning.
Följande vecka fick jag ett kort av miss Dinsmoor.
En bild av en strand med palmträd.
Vad hade hon för planer för mig? Varför hjälpte hon mig?
Var hennes avsikt att föra mig samman med Estella?
Samma dag fick jag ett samtal från Ragno.
Här!
- Vad tycker du? - Om vad?
- Stället. - Det är trivsamt.
Det är ditt.
- Vad menar du? - Din utställning är om tio veckor.
- Om du inte är färdig... - Jag kommer att vara färdig.
Du flyttar in hit. Vi har mat, målarfärg, målardukar.
Behöver du något mer ber du Erica om det.
Erica, vet du vad jag skulle vilja ha? Pengar.
Något att leva på.
Klart. Något mer?
Jag vill att det skrivs om min uställning.
Du är helt okänd så det blir nog svårt att ordna.
”En fiskare erövrar Manhattans konstvärld.” Fin historia.
- Man är då medveten om media. - Man lär sig.
- Miriam hittar på något. - Skåla för mig. Jag har bråttom.
Värst vad glad hon var.
En konstnär gav återbud. Hon fick mer tid.
Det verkar som om någon ville förvandla grodan till en prins.
- Vad menar du? - Det vet du nog.
En god fe vakar tydligen över mig.
Är du inte för gammal för att tro på feer?
Det kan man säga, Spindelmannen.
"Ragno" betyder ”spindel” på italienska.
Vi ses på vernissagen.
Jag var som pånyttfödd. Och varför inte?
Jag hade inte bett om någonting.
Om Dinsmoor, konstvärlden eller världen i allmänhet-
- ville adoptera mig, så gärna.
New York erbjuder det, jag tar emot det och tackar.
Ni skulle ha gjort detsamma.
Jag är föräldralös.
Jag uppfostrades av min syster Maggie och hennes pojkvän, Joe.
Maggie stack när jag var liten.
Joe var en knarksmugglare.
Han satt hela 70-talet i Raiford-fängelset.
När jag kom hem en dag låg han död på soffan.
Överdos.
Jag miste lägenheten. De följande åren bodde jag i en bil.
Det var inte så tokigt. Det var en stor bil.
Det är ett under att du överlevde.
- Gillar du mina målningar? - Ja.
- Berätta om den här skönheten. - Det var en flicka i Florida.
Jag var helt besatt av henne, men nu minns jag inte ens hennes namn.
Hon är väldigt lik den där lilla flickan.
Det är samma flicka. Hon blev vuxen.
Och du kommer inte ihåg hennes namn?
Det kommer att bli en stor sak av det. Finn-hysteri.
Föreställ dig vad som händer när folk ser dina vackra tavlor.
Här har du pengar och en inbjudan till Hamilton-muséets välgörenhetsfest.
Släng bort den.
Jag dödade en pressekreterare för den. Det är en stor tillställning.
Frackklädda välgörare, nyrika, massor av pengar.
Alla går dit, och det skall du också göra.
Det är nya tavlor av Finn. Du är den första som får se dem.
Hallå?
Hoppa inte.
Skulle du rädda mig?
Inte i den här kostymen.
- Hur mår du? - Fint. Och du då?
- Snygg kostym. - Det är en vacker dag.
- Har du läst New York Magazine? - Skriver de om dig?
Bara en liten artikel. Har du inte läst den?
Thrall tror att utställningen blir en succé.
Jag vill inte låta pessimistisk men vad vet hon om det?
Kuratorn från Whitney kom dit häromdagen. Det var spännande.
Och jag känner dig.
Hördu...
Walter friade.
Han vill gifta sig med mig.
Vill han?
Varför berättar du det till mig?
För att...
...jag ville bara veta, om du skulle ha något att invända.
Gratulerar.
Det låter underbart.
Jag önskar er båda lycka till.
Jag måste gå.
- Finn... - Jag har bråttom.
Varför berättade hon det?
För att såra mig, av vana eller för att göra mig galen?
Jag struntade i om det var en vädjan eller bara skämt.
Hon berättade det så att jag skulle stoppa henne.
Och förstås ville jag det.
Du är moderiktigt sen. Det är en massa folk du bör träffa.
Finn!
Finn... Trevligt att se dig.
En av mina vänner håller på att inreda ett hus...
- Har du sett Estella? - Nej.
Han är intresserad av att köpa ett konstverk.
Jag tänkte ringa dig. Gratulerar för framgången.
Du är ju överallt.
Jag såg artikeln. Anton LeFarge.
Var snäll mot Anton. Han har massor av inflytande.
Jag tar min tid.
Tala med Finn, medans hans pris är rimliga.
Hur var det du skulle prissätta din konst?
- Efter storlek, eller... - Efter skönhet.
- Där är du ju. - Jag måste tala med dig.
- Vi måste gå. - Vi kom ju just.
Du kom just. Vi skall träffa Barrows på ”Kelly and Pinge's”.
Ha en trevlig kväll. Gratulerar än en gång, Finn.
Här är den unge konstnären. Senator Elwood, Finn Bell.
Goddag, Finn. Jag har hört mycket om dig.
- Hur blir det med min vän? - Inte nu.
Thrall är en förlorare. Jag kan föreställa dig...
Det handlar om förbindelser.
Rör mig inte.
Skall jag kalla på en taxi?
Ursäkta mig...
Hej, Finn. Det här är Finn.
Vill du sätta dig eller vill du ha en handduk?
Vill du dansa?
Jag vill känna dig i mig.
Jag åker hem för en vecka för att besöka min tant.
Men du kommer väl tillbaka?
Till din utställning? Naturligtvis.
Jag älskar ditt sätt att dansa.
Lycka till.
- Har du sett Estella? - Nej, men jag skickar henne till dig.
- Vem har vi här? - Har dina drömmar förverkligats?
Det får vi se.
Kom, det är några här du måste få träffa.
- Har du sett Estella? - Nej.
Det här är en viktig man, Carter Macleish. Han är kritiker.
- Vi är strax tillbaka. - Fin utställning.
- Är Clemente här? - Carter!
Finn Bell, Carter Macleish.
Och Ruth känner du ju.
Imponerande utställning, eller hur?
Det är det.
Richard! Ta ett foto av oss.
Finn!
Vad händer där?
- Du har visst en fan. - Ursäkta mig.
Finn, hur går det? Blev du överraskad?
- Vad gör du här? - Var skulle jag annars vara?
Jag var tvungen att byta om i bilen.
Smokingen är hyrd, men än sen då?
- Vill du ha ett glas saft? - Där är ju Jerry.
Jerry!
Du skämtade inte, din satan.
Erica Thrall, min farbror Joe.
Du äger stället, visst? Det är mycket trevligt.
- Carter Macleish. - Är du också från Florida?
- Ja, jag har en fiskebåt. - Och hon där är Ruth.
Ser man på!
Knarksmugglande farbror Joe? Jag trodde att du var död.
- Hon tänker på någon annan. - Jag har varit nykter länge.
Carter kan inte tro att det här är din första utställning.
Det är den ju inte.
Finn hade utställning i Washington Federal.
- Det galleriet känner jag inte till. - Det är inte ett galleri.
Det är en bank. En sparkassa.
Det här är min första galleriutställning.
Han är begåvad. Det har Finn alltid varit.
Sju månader gammal tecknade han i sanden på stranden.
En natt tog han Maggies parfym och tecknade med den på gatan.
Han hällde ut allt och tände eld på det.
Upp i flammor. Snyggaste mönstret man kan tänka sig. Otroligt.
- Gick det bra? - Det var mitt fel.
Låt det vara, Joe.
Joe, låt det vara!
Jag är ledsen, Finn.
Jag är ledsen. Förlåt.
Ursäkta mig.
Joe...
Jag sticker för att jag är helt utsvulten.
Jag söker efter en McDonalds eller något.
Gå in igen, så talar vi senare.
Joe!
Joe, det här är arbete.
Visst. Jag förstår.
Gå in och visa dem.
Gå då.
Jag är stolt över dig, Finn.
Det har jag alltid varit.
Fråga om de vet hur man röker svärdfisk.
Den kvällen förverkligades alla mina drömmar.
Och som alla lyckliga slut var det en självorsakad tragedi.
Jag hade lyckats att frigöra mig-
- från Joe, det förgångna, viken, fattigdomen...
Jag hade förverkligat mig själv.
På ett gräsligt sätt, men jag gjorde det. Jag var fri.
Jag gjorde det!
Jag är en stor succé! Jag sålde alla mina målningar!
Du behöver inte skämmas över mig längre! Jag är rik!
Var det inte det du ville? Kan vi vara lyckliga nu?
Förstår du inte att allt jag gjorde var för din skull?
Allt som är speciellt med mig är jag skyldig till dig.
Estella!
Finn, vilken trevlig överraskning.
- Vad gör ni här? - Här i huset?
Jag äger det. Jag föddes här. Jag har inte varit här på åratal.
Eftersom jag skulle delta i den stora händelsen ville jag bo här.
Menar du min utställning?
Estellas bröllop.
Du var katalysatorn. Plane, ville inte binda sig till Estella.
Och så kom du in i bilden.
Det är inte sant.
Vilken historia, eller hur?
Varför?
I början var du bara övning för henne. Ett redskap.
Släng en mus till ormen, lär den att jaga, att sluka bytet rått.
Du var ingen stor utmaning.
Du njöt av det.
Och jag varnade dig för länge sedan.
Det hade jag inte behövt göra.
Jag sade ju att hon skulle såra dig djupt.
Du valde att inte lyssna.
Se från den ljusa sidan.
Vi är tillsammans, förenade. Du, Estella och jag.
En treenighet av smärta.
Det är inte kärlek, men det är ett band.
Vi är tillsammans.
Ge mig er hand.
Vet ni vad det här är?
Det är mitt hjärta...
...och det är krossat.
Känner ni det?
Jag är ledsen.
Vad har jag gjort?
Flickan, pengarna, berömmelsen, hämnden...
Dinsmoor hade varit sjukligt besatt av dem.
Nu var jag besatt.
Han är inte under bilen.
- Vem är det? - Skit i honom. Leta vidare.
Hördu. Får jag byta några ord med dig?
Får jag låna din telefon? Det är några som jagar mig.
- Det tar bara ett ögonblick. - Visst. Kom då.
Varsågod.
Ett par beväpnade män följer efter mig. Skicka patrullen till...
- Vad är adressen? - 111 Greenwich.
Arthur Lustig. Kommer de så fort som möjligt? Tack.
Tack. Arthur Lustig.
- Kommer polisen? - Ja, de är på väg.
Är de där typerna efter er?
Trevligt ställe.
Är du en konstnär?
Ja, jag hade faktiskt vernissage ikväll.
- Gratulerar. - Tack.
- Vad heter du? - Finnegan Bell.
- Som i Finn? - Just det.
Känner jag er?
Det tror jag inte.
- Du kommer inte ihåg mig? - Nej.
Viska, viska, viska!
Det är så sant. Det är jag.
Ser man på. Du har blivit en riktig karl.
Vill du veta vad som hände mig?
- Inte egentligen. - Jag har varit bortrest.
Efter att vi skildes åt och jag åkte fast, så rymde jag på nytt-
- och flyttade bort. Jag var utomlands många år.
Jag är glad att det löste sig för dig.
Strålande.
Vem är den där snygga unga mannen där?
Så du har tänkt på mig lite?
Det är svårt att glömma när man blir så skrämd.
Jag gillar den.
Den är väldigt snygg. Vad kostar den?
- Är den till salu? - Nej. Alla mina verk blev sålda.
- Gratulerar. Tack. Jag hade tur.
Det var inte tur. Du har förtjänat allt.
Du är en begåvad, ung man. En fin konstnär.
Och hela det här stället...
Får jag ställa en personlig fråga?
Vad får man betala för ett sånt här ställe?
Ingen aning. Den betalas åt mig.
- Av vem, om jag får fråga? - En advokat. Hur så?
Det gläder mig bara att det har gått så bra för dig.
- Får jag ta mig en drink? - Polisen är här när som helst.
- De är alltid sena. - Klockan är mycket.
- Ni förstår säkert. - Förstår?
- Vad förstår jag säkert? - Polisen kommer strax.
- Nej, det gör de inte. - Varför inte?
Jag ringde aldrig.
- Jag höll knappen nere. - Varför?
- De letar också efter mig. - Gör de det?
- Och typerna utanför? - Ett par gamla bekanta.
De är fortfarande arga över en gammal sak.
- Ni borde nog gå. - Låt mig dricka färdigt.
Ge mig en stund.
Det är trevligt att se dig.
Du anar inte hur det gläder mig att se hur det har gått för dig.
Du blev vuxen. Lille Finn...
Du har blivit vuxen. Du är en man nu.
En berömd konstnär.
Du lever det här livet...
...umgås med många intressanta människor.
Jag är mycket imponerad. Ingen förtjänar det mer än du.
Jag minns när du var en liten gosse-
- med hjärtat på rätt ställe.
Lille Finn.
Den enda som har gjort en god och ädel gärning för mig.
Gratulerar över framgången, utställningen-
- och det hela.
Skål för dig.
Tack. Det var snällt sagt.
Det är bara det att...
Jag känner mig illa till mods. Har ni något emot att...?
Du skall inte känna dig illa till mods.
Jag kom bara för att hälsa på. Det gjorde mig glad.
Någon annan kväll kanske vi kunde...
Det här är trevligt.
Det är precis som det skall vara.
Ragno har gjort ett gott arbete.
Gå inte ner till dem. Det finns en annan utväg.
- Vart är ni på väg? - Till flygplatsen.
- Vart reser ni? - Till Paris.
Kommer du med? Kom med. Vi tar Concorden.
- Jag kan inte åka till Frankrike. - Du skulle älska Paris.
Paris är en vacker stad. Kulturens stad.
Den är elegant och vacker.
Du måste åka till Paris. Du kommer inte att ångra det.
Varje konstnär borde besöka Paris åtminstone en gång.
Gatorna, romantiken, kvinnorna. Vilka kvinnor...
- Du borde åka med. - Jag kan inte åka med.
Vilket oljud. Franska tåghjul är av gummi.
Arthur, är det du?
Du ser ut som Howard Hughes. Har du bott på en öde ö?
Jag har varit på semester. Trevligt att ses.
- Du har blivit större. - Ja, jag har blivit fetare.
Har många barn också.
Åldern hinner i kapp.
Tommy bjöd in dig till klubben på makaroni.
- Ge mig hans nummer. - Vi kommer över.
Okej, två minuter.
Vi väntar här.
Spring!
- Arthur, vad gör du där? - Du sa att du skulle komma hit.
Tommy blir inte glad.
Ledsen, killar.
Så här roligt har du inte med dina konstnärvänner.
Tycker du att det här är roligt?
Kommer du att sakna mig?
- Kom med till Paris. - Jag kan inte åka till Paris.
Nej, rör inte det.
- Du är svårt skadad. - Stanna här.
Jag har gjort en massa dåliga saker i mitt liv.
En massa dåliga saker.
Men en god sak gjorde jag.
Alltid när jag hade pengar...
...alla mina pengar...
...och det var inte mycket så gav jag dem till dig.
Du fick allt.
Den enda goda saken jag gjorde...
Jag etablerade dig.
Jag skickade dig till New York. Jag gjorde det hela.
- Jag köpte din utställning. - Köpte ni alla mina målningar?
Du är en stor konstnär.
Öppna min resväska.
- Vad vill ni ha? - Papperspåsen.
Ta ut innehållet.
Minns du den här?
Ser du?
Väldigt speciellt.
Har man sett.
Vackert.
- Vad är klockan? - Nästan sex.
Vi har ännu tid.
Kanske borde han ha dött redan då i viken.
Kanske.
Men han levde och blev min välgörare...
...på gott och ont.
Jag reste slutligen till Paris-
- och fick allt det jag trodde att jag ville ha.
Jag hörde om Estella då och då. Hon skildes från sin man.
Åren gick.
Och så en dag reste jag hem.
Hej, jag heter Finn.
Din gamle rackare.
Varför berättade du inte att du kommer?
Det här är Jesse och Clemma.
Du kommer lagom till disken.
Joe berättade att miss Dinsmoor hade dött för ett par år sedan.
Hennes lik hittades först efter en månad.
Hennes hus skulle rivas och höghus skulle byggas där.
Jag satt där och tänkte på saker jag hade gjort...
...med mitt liv...
...och vad som hade skett under den korta, våldsamma perioden.
Och så kom hon tillbaka.
Estella?
Finn?
Är det du?
Är det din dotter?
Hon är vacker.
Vad gör du här?
Jag ville visa det här stället till henne.
Det som återstår av det.
- Har du kommit hit ofta? - Nej.
Inte jag heller.
Det tycks gå bra för dig. Jag har ofta hört om dig.
Jag klarar mig fint.
Mina omständigheter har förändrats.
Under en lång tid var jag...
Vad?
Jag har tänkt på dig.
Mycket, den senaste tiden.
Det gläder mig.
Kan du någonsin förlåta mig?
Känner du inte mig alls?
Jo, hon kände mig.
Och jag kände henne.
Det hade jag alltid gjort, från det första ögonblicket.
Och resten betydde ingenting.
Det var för länge sedan.
Det var som om det aldrig hade hänt.
Det var bara mitt minne av det.